Franjevački samostan
sv. Frane u Zadru
Trg sv. Frane 1 23 000 ZADAR Tel. 023/ 250-468 Fax: 023/ 254-349
WEB STRANICA: www.svetifrane.org
Osoblje samostana: Fra Josip Sopta, provincijal,
Fra Drago Ljevar, gvardijan 098 337 001 ili e-mail: drago.ljevar@si.t-com.hr
Fra Diego Deklić tajnik provincije, vikar, ekonom, tel. 254-348
i fra Tomislav Ćurić knjižničar
Zadar, 12. rujna 2010.

30(41)2010.

Evanđelje Lk 15,1-32
Čitanje svetog Evanđelja po Luki
U ono vrijeme: 1 Okupljahu se oko njega svi carinici i grešnici da ga slušaju. 2 Stoga farizeji i pismoznanci mrmljahu: Ovaj prima grešnike, i blaguje s njima.
3 Nato im Isus kaza ovu prispodobu: 4 Tko to od vas, ako ima sto ovaca pa izgubi jednu od njih, ne ostavi onih devedeset i devet u pustinji te pođe za izgubljenom dok je ne nađe? 5 A kad je nađe, stavi je na ramena sav radostan 6 pa došavši kući, sazove prijatelje i susjede i rekne im: 'Radujte se sa mnom! Nađoh ovcu svoju izgubljenu.' 7 Kažem vam, tako će na nebu biti veća radost zbog jednog obraćena grešnika nego li zbog devedeset i devet pravednika kojima ne treba obraćenja.
8 Ili koja to žena, ima li deset drahma pa izgubi jednu drahmu, ne zapali svjetiljku, pomete kuću i brižljivo pretraži dok je ne nađe? 9 A kad je nađe, pozove prijateljice i susjede pa će im: 'Radujte se sa mnom! Nađoh drahmu što je bijah izgubila.' 10 Tako, kažem vam, biva radost pred anđelima Božjim zbog jednog obraćena grešnika.
11 I nastavi: Čovjek neki imao dva sina. 12 Mlađi reče ocu: 'Oče, daj mi dio dobara koji mi pripada.' I razdijeli im imanje. 13 Nakon nekoliko dana mlađi sin pokupi sve, otputova u daleku zemlju i ondje potrati svoja dobra živeći razvratno. 14 Kad sve potroši, nasta ljuta glad u onoj zemlji te on poče oskudijevati. 15 Ode i pribi se kod jednoga žitelja u onoj zemlji. On ga posla na svoja polja pasti svinje. 16 Želio se nasititi rogačima što su ih jele svinje, ali mu ih nitko nije davao. 17 Došavši k sebi, reče: 'Koliki najamnici oca moga imaju kruha napretek, a ja ovdje umirem od gladi! 18 Ustat ću, poći svomu ocu i reći mu: 'Oče, sagriješih protiv Neba i pred tobom! 19 Nisam više dostojan zvati se sinom tvojim. Primi me kao jednog od svojih najamnika.' 20 Usta i pođe svom ocu. Dok je još bio daleko, njegov ga otac ugleda, ganu se, potrča, pade mu oko vrata i izljubi ga. 21 A sin će mu: 'Oče! Sagriješih protiv Neba i pred tobom! Nisam više dostojan zvati se sinom tvojim.' 22 A otac reče slugama: 'Brzo iznesite haljinu najljepšu i obucite ga! Stavite mu prsten na ruku i obuću na noge! 23 Tele ugojeno dovedite i zakoljite, pa da se pogostimo i proveselimo 24 jer sin mi ovaj bijaše mrtav i oživje, izgubljen bijaše i nađe se!' I stadoše se veseliti.
25 A stariji mu sin bijaše u polju. Kad se na povratku približio kući, začu svirku i igru 26 pa dozva jednoga slugu da se raspita što je to. 27 A ovaj će mu: 'Došao tvoj brat pa otac tvoj zakla tele ugojeno što sina zdrava dočeka.' 28 A on se rasrdi i ne htjede ući. Otac tada iziđe i stane ga nagovarati. 29 A on će ocu: 'Evo toliko ti godina služim i nikada ne prestupih tvoju zapovijed, a nikad mi ni jareta nisi dao da se s prijateljima proveselim. 30 A kada dođe ovaj sin tvoj koji s bludnicama proždrije tvoje imanje, ti mu zakla ugojeno tele.' 31 Nato će mu otac: 'Sinko, ti si uvijek sa mnom i sve moje - tvoje je. 32 No trebalo se veseliti i radovati jer ovaj brat tvoj bijaše mrtav i oživje, izgubljen i nađe se!'

PRAVO LICE OCA i BOGA - LJUBAV (Lk 15, 1-32)
Prema kome je usmjerena naša briga i naše praštanje? Nema dvojbe da brigu treba posvetiti onima koji su potrebni, kao što treba praštati čovjeku koji je pogriješio. U teoriji svi se u tome slažemo, ali u praksi, kao da smo spremni brinuti o onome koji ne treba brige i praštati onome kome ne treba praštati.
Isto tako treba upozoriti da briga za nekoga, ni u kojem slučaju ne smije ga poniziti i držati ovisnim (Sjetimo se milosrdnog Samarijanca) o nama. Često ljudi tako pomažu i brinu o onima koji su ovisni i drže ih ovisnima, dok ni u kojem slučaju ne podnose niti su spremni služiti onima koji su ravni njima. Isus nam kroz dva sina, dva brata otkriva lice očevo i lice Božje. Isto tako nam otkriva braću, sve nas ljude. Oba brata imaju krivo shvaćanje očinstva. Jedan, "revni", drži se služinski pred ocem. "Sve činim što treba....".
On ne vjeruje u očevu ljubav nego u svoju poslušnost. On je revan, ali mu manjka ljubav i vjera u ljubav. On ne razumije djelovanje ljubavi koja oprašta i nadilazi sve grijehe i lutanja. On je vjerni sluga, a ne istinski sin. Drugi, odlutali sin, također ne vjeruje u očevu ljubav. On ne vjeruje da je sin. On skoro misli isto kao i njegov pravedni brat. On vjeruje u servilnost i poslušnost. On također ne razumije očinsku ljubav. On prihvaća da bude sluga. On isto tako ne vjeruje da je i dalje sin.
Otac je pokazan u svoj očinskoj ljubavi. On ljubi jednog i drugog sina. On ih ljubi ne radi kvaliteta, on ih ljubi "nizašto". On ih ljubi jer ima ljubav u svojem srcu. Svaka ljubav "s razlogom" kao da nije božanska ljubav. Zato je "božanska ljubav" paradoksalna i nerazumljiva. Nju može razumjeti samo tko ljubi. Kroz parabolu oca zemaljskog Isus nam otkriva Oca nebeskog, Boga. Bog ljubi sve ljude, ako prihvaćaju njegovu ljubav. Onaj tko je "odlutao" i onaj koji je "pravedan", obadva se trebaju obratiti i postati drugi ljudi.
Da, svi se mi trebamo preobraziti kroz vjeru u Ljubav. Svima se nudi, i nitko nije isključen niti u ljubavi, a niti u slabosti. Interesantno je da nekim ljudima "ne odgovara" dobri Bog. Barem kad je riječ prema drugima. Najveće je Isusovo objavljenje "Novog Neba", Boga, kao dobrog Oca. Tako vjerovanje iz straha prelazi u vjerovanje iz povjerenja.
Time je započela nova civilizacija, civilizacija ljubavi. Istina, nije još ostvarena, ali trajno se u nju vjeruje i usmjerava. Isus objavljuje da je Bog Ljubav i da se sve probleme svijeta rješava ljubavlju. Bogom se ne može opravdavati nikakvo zlo. Bog je dobro i ljubav i u ime dobra i ljubavi ne može se činiti zlo u ime dobra. Nažalost, zna se i tako događati.
Ali to je problem ljudske psihe, a ne Boga i vjerovanja. Fundamentalizam u ime Boga uvijek je bio prisutan. I on je vrlo opasan. Opasan je zato što se devijantno stanje oslanja na Boga kao podršku svojem djelovanju. Zato su religiozni fanatici najopasniji, osobito ako su zadojeni ratničkim raspoloženjem. Oni ne žale svoj život, misleći da ga žrtvujući ispunjavaju u punini.
Danas smo pred sviješću da treba nekako "ujednačiti" svjetsko vjerovanje u Boga. Potreban je međureligijski konsenzus da se nikakvo zlo na zemlji ne smije učiniti u ime Boga. Kroz Isusa je objavljeno da je Bog ljubav i dobrota. Možda se teoretski u ovome i slažu svi vjernici. Ipak, znamo da se događaju zla "u ime vjere". Kako izići iz ovoga začaranog kruga?
Tako se očituje kroz Isusa Krista. Najveći nesporazum između Isusa i tadašnje religiozne elite jest poimanje Boga. Bog je izvor sjedinjenja ili razjedinjenja. On je osovina, Alfa i Omega. Bog ljubavi sve oprašta, ako uočimo zlo i ako se krenemo prema ljubavi. A svi smo potrebno obraćenja, opraštanja i ljubavi.
Marjan Jurčević

24. nedjelja kroz godinu C (Lk 15,1-32)
Popričesna meditacija
Čovjek je sklon tražiti svoje pravo, zahtijevati ono što mu pripada. Bog, kojemu jedinomu sve pripada, nudi ljubav i milosrđe. Mlađi sin traži “što ga ide”. Stariji u tom pogledu nije ništa bolji. On prigovara da za vjernu službu nije dobio ni jareta. Kako bismo slabo prošli kada bismo od Boga zahtijevali “ono što nas ide”! Bog daje puno više: “Sve moje tvoje je!”
U današnjem evanđelju slušamo tri prispodobe: izgubljena ovca, izgubljena drahma, izgubljeni sin. U priči o izgubljenoj ovci riječ je o Isusu dobrom pastiru koji brine za svoje stado i ne miruje dok i onu posljednju, onaj “propali slučaj”, ne podigne na ramena.
Ove bismo prispodobe mogli nasloviti i radosnije: prispodobe o nađenoj ovci, o nađenoj drahmi, o nađenom sinu. Utješna je objava da se Isus neće umoriti u svom traženju: Sve moje tvoje je!
Provoditi život u rasipnosti, bez reda i odgovornosti, uživati bez ljubavi, misliti samo na sebe, sve to nije život. Nema života bez oslonjenosti na Onoga koji najviše ljubi. Istinski se živi samo onaj život koji je utrošen za ljubav prema čovjeku, za ljubav prema Bogu. Priredio: Dario Miletić

Izgubljeni sinovi
Međutim, Isusove riječi upućene su upravo onima koji tako razmišljaju. One su direktan odgovor na farizejski prigovor zašto jede i pije s grešnicima. Farizeji za sebe drže da su pravedni. Oni to i jesu. Redovito mole, poste, iskazuju milosrđe bližnjima i obdržavaju Zakon do u tančine. Međutim, to ih ne čini sretnima, nego ih opterećava. Zato isti teret žele nametnuti svima. Njihova je pravednost plod želje da ih Bog kasnije nagradi ili još više plod straha od Božje kazne. Zar i sami često ne činimo slično?! Postimo, molimo i činimo dobra djela s nadom da će nas Bog zato nagraditi, odnosno da bi izbjegli Njegovu kaznu i gnjev o kojemu govori čitanje iz Knjige Izlaska. No, dokle god tako razmišljamo nismo upoznali pravoga Boga, Oca na nebesima. Naime, ne radi se o gnjevu, nego tuzi. Znamo kako smo tužni kad vidimo da netko ide pogrešnim putem propasti i uništenja. Ako je to netko naš, tko nam puno znači i koga volimo, sve činimo da ga spasimo. Želeći mu dobro ulažemo sve svoje snage da ga vratimo na pravi put. No, ako ta osoba ne prihvaća naša nastojanja nego nastavi po starom, bivamo razočarani i tužni. Javi se i stanovita ljutnja. Obećamo da se više nećemo truditi i da ćemo je pustiti da propada. Ipak, ne možemo jer volimo. Osobito je teško roditeljima koji vide pogrešan put svoje djece. To je i Božji problem! On nas voli i ne može pustiti da propadamo! Međutim, ako sve krene po dobru i draga nam osoba napreduje, onda smo sretni. To je sreća i radost o kojoj govori današnje evanđelje, radost zbog nađene ovce, drahme ili sina.
Dr. sc. Slavko Slišković

SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OB
Sveta ispovijed radnim danom od 8 do 11 i od 17,30 do 18,30 sati
Nedjeljom i blagdanom prije sv. Mise.

Nedjelja 12. IX. XXIV. NKG, Ime Marijino
Ponedjeljak: 13.IX: Ivan Zlatousti
Kateheze za odrasle u 20 sati
Utorak 14. IX. Uzvišenje sv. Križa. - Pobožnost utorkom sv. Anti - molitva.
Kateheza za mlade u 20 sati
Srijeda 15. IX. Gospa Žalosna, Dolores
Četvrtak 16. IX. Eufemija, Kornelije
Petak 17. IX. Rane sv. Frane - KLANJANJE
Subota 18. IX. Josip Kupertinski
Nedjelja 19. IX. XXV. NKG, Januarije, Suzana
NEDJELJOM SU MISE u 8,30 u 10 i u 19 sati
Svaki dan je misa u 7 i 19 sati
Služba časova (časoslov): svagdanom u sv. misi,
nedjeljom i svetkovinama Večernja u 18,30 sati.
Prve nedjelje u mjesecu sastanak s FSR-om sat vremena prije večernje mise
Euharistijsko klanjanje: u petak poslije Mise
Krunicu molimo svaki dan u 18,30 sati.

29. rujna 2010. u 19,30 sati film o FRA ILIJI
BARIŠIĆ koji je snimio Mijo Aščić film je dokumentaran i prikazuje život i rad našeg fra Ilije u misiji.

PAŽNJA!
VEČERNJA MISA
Nedjeljom i radnim danom
u 19 sati

30. rujna 2010. u 19 sati u našoj crkvi sv. Frane u Zadru položit će svečane zavjete dvojica naše braće: fra Nikica Devčić i fra Gabrijel Škibola.

Posebno preporučamo pogledajte nedjeljna i blagdanska čitanja u PPT i PPS prezentacijama.
www.svetifrane.org (stranica našeg samostana sv. Frane u Zadru)
www.mali-brat.com (stranica naših mladih sv. Frane Zadar)
www.ofm-sv-jeronim.hr (stranica naše Provincije sv. Jeronima Zadar)
www.svetinikola.hr (stranica župe sv. Nikole Tavelića u Rijeci)